www.SweSUB.nu - För mer texter
Ferdinand Choupard är en bifigur i historien.
Men med honom börjar det här äventyret.
Han promenerar lugnt hem efter en kväll med kortspel-
-och en fantastisk tolvårig whisky.
4 november 1911, ett på natten-
-var gatorna öde och luften kylig.
Men vid samma tid, 953 meter därifrån-
-var det liv i luckan.
På scenen stod Nicole Gambert och dansade av liv och lust...
...framför en entusiastisk publik som inte dolde sin begeistring.
Varje kväll var en triumf.
Från herren där!
Och varje kväll-
-kom departementschefen Raymond Pointrenaud -
-för att fira sin befordran till posten som utrikesminister.
Under tiden hade Ferdinand bara tillryggalagt de 280 meter-
-som skiljer Concorde...
...från Place des Pyramides.
Sjåpa dig inte! Du har nog sett andra.
Milde tid!
Ferdinands syner var bara en optisk illusion.
Det starka ljuset kom från professor Marie Joseph Esperandieus lägenhet.
Vetenskapsmannen var även egyptolog-
-och hade fått en doktorsgrad i fysik som 16 åring.
Hans forskning kulminerade 35 år senare-
-med boken med den fängslande titeln.:
''Finns det liv efter döden?''
På andra sidan Seine-
-var frågan besvarad sedan länge.
I första salen-
-fanns ett liv som trotsade naturens lagar.
Den skulle snart ge vetenskapsmannen svar.
Medan denna storslagna händelse spelades upp inför våra ögon-
-blundade vicekommissarie Albert Caponi.
Om han hade sett pterosauren flyga förbi sitt fönster-
-hade historien blivit en annan.
En liten tupplur kunde ingen missunna denne polis-
-vars lojalitet och ihärdighet hade tilldelat honom-
-en mängd utmärkelser, bland annat Förtjänstmedaljen-
-för att ha löst försvinnandena på sjukhuset i Dreux.
Han fick medaljen 28 augusti 1907-
-av självaste departementschefen Raymond Pointrenaud.
Men vad gör ni, Raymond?
Låt min fågel landa på era grenar
lnget gör mig så upphetsad som poesi!
-Är det sant? -Ja...
När natten går mot sitt slut
stiger safterna i trädets krona opp!
Och den lilla fågeln skälver
Kör ordentligt, människa!
Caponi här...
Caponi här.
l Seine?
-Milde tid. -Milde tid...
-Milde tid. -Milde tid.
Hjälp mig att finna orden.
Ynglingen är också vetenskapsman, om än en ödmjuk assistent-
-som arbetar i botaniska trädgården. Han heter Zborowski och är 23 år.
Vetenskapen är inte hans enda passion. Han har också en annan...
''Kära fröken Adèle''...
Tänk om hon är gift, eller änka!
Hans andra passion var kärleken till fröken Adèle Blanc Sec.
Den hade börjat med dessa ord.:
Till vem?
-Förnamnet kanske? -Ja.
Och det är?
Andrej med J, som i jordgubbar.
Dem älskar jag.
Jordgubbar, alltså.
Till Andrej med J, som i jordgubbar
Tack.
Andrej Zborowskis hjärta tillhörde vetenskapen.
Den humoristiska Adèle Blanc Sec däremot-
-hade redan dragit ut på nya och ännu mer exotiska äventyr.
Förläggaren hade sänt henne till Peru-
-för att avslöja inkafolkets sista hemligheter.
Man bör veta en sak om Adèle för att förstå henne.
Hon följer sin instinkt, inte sin förläggare.
Hur många timmar har vi kvar?
l den här hettan får vi räkna med sex.
Utmärkt. Avfärd!
-Hur säger man ''framåt''? -Yalla!
Yalla!
Och: ''Framåt, ditt svin, annars blir du skinka''?
Stopp!
-Är det här? -Jag tror det.
Utmärkt.
Varsågod. Man ska dricka i värmen.
Det är de två männen jag talade om.
-Lite te före nedstigningen? -Ser jag så ut?
-Är det gravkammaren? -Nej, balsameringssalen.
Här gjorde man i ordning mumierna.
Liken sprättades upp på altaret-
-och inälvorna lades i krukor.
Man tvättade dem, pudrade och sminkade dem. Sen syddes de ihop.
-Vad är det? -För måttanpassning.
Kroppen lades här, sen lindades den.
Vi ska inte glömma oljan...
...som fördes in mellan varje lager.
Vad för olja är det?
lngen aning, men den funkar.
Jag har hittat det!
Ja! Mina herrar, ta fram era skatter.
''Döden''...
...''är den enda väg''...
...''som leder''...
...''till födelsen''.
Här slutar leken, min gasell.
Som tack för samarbetet, får ni leva.
Försvinn!
-Var inte egyptier gästfria? -Han är inte egyptier.
Nåväl...
Golvet är täckt av en brandfarlig oljeblandning.
Tappar ni en tändsticka blir det ett fint fyrverkeri.
Meddela mig när er herrklubb tar in kvinnliga medlemmar.
Ursäkta mig.
Som jag trodde!
Fröken?
Vi har beslutat om att bevilja er medlemskap.
Låt mig vänta med att fira.
Då var det klart.
Ett ögonblick.
Hur kan ni veta allt detta?
Man får bli egyptier eller lära sig läsa.
Ofattbart!
Gud är stor!
Här är mannen jag sökte.
Kom, de är där!
Den är tung utan stenen. Hur får vi ut den?
Gravkammare har alltid en ingång och en utgång.
Då så, fröken Adèle.
Öppna den.
Det är helgerån att öppna faraos grav. Man kan bli hängd.
-Och straffet om man tar hans guld? -lnget!
Akta dig, häxa!
-Jag går inte utan guldet. -Vad rädd jag blir.
Pengar är inte allt, Aziz. Öppna den.
Är det din farao?
Nej, en läkare.
Gäller det konsultation har fröken kommit lite för sent.
Jag vet en specialistklinik i Kairo-
-där läkarna gladeligen undersöker er.
Jag är frisk, men mår lite illa-
-när jag ser er, professor Dieuleveult.
Er humor är alltid lika vass, min kära Adèle. Det kan ni behöva!
Förklara för mig-
-varför en stor journalist som ni plundrar gravar?
Jag lånar bara.
Ni tar bara ut honom i friska luften.
Patmoses var Ramses ll:s livmedikus.
Det forna Egyptens största medicinska auktoritet.
Just därför behöver jag hans kunskap.
Ska ni bota mänskligheten?
Nej, bara min syster. Hon är sjuk.
Det var omtänksamt och rörande.
Men har ni tänkt på att er professor är...
...död?
-Det har jag märkt. -Hur ska ni väcka honom?
Tillåter ni?
FlNNS DET LlV EFTER DÖDEN?
Den gamle token Esperandieu!
Han som knappt kan vända en stol.
Han är död innan han väckt upp er mumie.
Passa era ord! Mumier hör allt och de avskyr oförskämdheter.
Jag blir vettskrämd.
Först lsmonstret, nu Sandens zombie.
''Akta, han har lite humör!''
Kära Adèle, jag tillhör er trognaste läsare-
-men detta är det löjligaste ni har berättat!
För bort henne.
-Utgången? -Jag sökte överallt.
-l mitten? -Där står sarkofagen.
Just det.
Förbannade klet!
Känner ni till straffet för gravplundring?
-Hängning. -För infödda.
Utlänningar visas hänsyn genom en snabb död.
Mer byråkrati, men mindre smärtsamt.
Fröken!
En sista önskan kanske?
Jag vet att det inte är hälsosamt-
-men jag tar gärna en cigarett.
Ja, varför inte?
Det dör ni inte av.
Tack.
Så vacker! Får jag?
En gåva, förmodar jag?
Snarare ett minne.
Från min far, på hans dödsbädd.
Jag tänker på honom när jag använder den.
Jag vill också ge er ett minne.
Nu tänker ni på mig när ni använder den.
Kom i mina armar!
Ursäkta min framfusighet.
Ursäkta, min gode man! Kairo?
Tack.
Tillåter ni?
Upp på bordet.
Lugna er! Försiktigt...
Vi ska ta hand om er. - Syre!
Lugn, professorn.
Snart så...
-Jag ska döda henne! -Syre!
Andas djupt, andas djupt!
Andas ut. Andas ut.
50.
Ska jag tro på en man som andas ut 50 procent alkohol?
Fågeln anföll bilen och hackade den i stycken.
-Och departementschefen Pointrenaud... -Före detta.
l sällskap hade han en lättklädd dam.
En lättklädd dam? Hade den gudfruktige Pointrenaud det? Se där!
Men jag såg dem ju.
Ni såg Jeanne d'Arc omgiven av eld också.
Chefen, chefen!
Vi har identifierat tre personer i fordonet.
Pointrenaud, hans chaufför-
-och...
-Milde tid. -Det var det jag sa.
-Sätt honom i arresten. -Jag är oskyldig!
Det var jättefågeln. Jag var på väg hem.
Mina herrar...
Tills vi får fler upplysningar-
-räknar jag med att ni håller detta konfidentiellt.
Naturligtvis, chefen.
-lnte ett ord till pressen. -Nej!
Departementschefen och balettflickan i dödsdans!
Köp dagens tidning här!
Jättefågel sprider rädsla i huvudstaden! Köp dagens tidning!
Monster dödar departementschef!
Läs allt! - Varsågod, min herre.
Monster dödar departementschef! Polisen maktlös!
Historien om pterosauren är grotesk. De gör allt för att sälja blaskor.
Le Gaulois skriver också om det. De skrämmer bara upp folk.
Det är det stora samtalsämnet.
Ring Pointrenauds änka och säg att jag beklagar sorgen.
Javisst, presidenten.
En departementschef och en balett flicka må så vara, men en ''pterosaur''?
Presidenten kallade på mig.
Ja... Ring inrikesministeriet.
Ja? God morgon, presidenten.
Pterosauren är nog en allvarlig sak. Det kan vara anarkister.
-Undersök den och återkom. -Räkna med mig.
Ring till departementschefen.
Ja? M?? ministern.
Pterosaurhistorien drar ut på tiden. Presidenten vill se resultat nu.
Jag ska genast ta itu med saken.
Ge mig kriminalpolisen.
Vem utreder pterosaursaken?
-Kommissarie Poissard. -lnte konstigt att det gått i stå.
Lämna över det till en blodhund. Ge honom 72 timmar.
Jag ska genast ta itu med det.
Leta reda på Cheval.
Saken måste klaras upp genast, Cheval. Ni får 48 timmar.
Betrakta det som gjort.
Vilken jävla soppa!
-Caponi här. -Det är Cheval.
God dag.
Ni sätts på pterosaursaken. Gör mig inte besviken.
-Det gäller vårt rykte. -Naturligtvis.
Ni har 24 timmar på er.
Tack, chefen.
Hur kan en sån best smita ut?
Se!
-Det såg inte ut så förut. -Naturligtvis inte, Andrej.
Vad har hänt?
l går var glaset krossat och vakten skyllde det på en besökare.
-Han bytte glas. -Folk är oförsiktiga.
Saken är mer komplex än så. Se närmare på äggskalen.
De hänger fortfarande i fosterhinnan-
-som om ägget krossades av en kraft som kom...
-lnifrån? -Precis.
Det betyder ju att ägget...
Kläcktes, Zborowski.
Efter 135 miljoners år utveckling-
-bröt den sig ur skalet och flög iväg.
Den vägen.
Tror ni...
...att den har nåt med pterosauren att göra?
Ni hade blivit en utmärkt polis.
Professor Menard? Vicekommissarie Caponi.
Vad kan jag göra för er?
Jag undersöker petrosaursaken.
Pterosaur!
Det var ju det jag sa.
Av alla fossiler att döma kan ni kanske hjälpa mig.
Mitt område är kritaperioden.
Jag föreslår att ni talar med en Jura expert.
Saken ska lösas på 24 timmar. Jag hinner inte åka till Jura.
Jag ska hitta en expert i Paris.
Det var mycket vänligt.
Säg mig...
Ägget där...
Det kunde det bli en stor omelett av.
-Följ med mig. -Naturligtvis.
-Jag håller er informerad. -Hemskt gärna.
Adjö.
Kom!
Var inte rädd. Kom!
Titta, vad du ska få!
Det luktar gott. Kom!
Kom.
Vi är framme. Det är där.
Storartat.
Hämta en kaffe och en munsbit. Jag kan inte tänka på fastande mage.
Vill du ha mer?
Ät, lille vän, ät!
Gott, eller hur?
Vad gäller det?
Vicekommissarie Caponi. Jag har några frågor angående ferosauren.
Pterosauren, chefen.
-Ni är expert i området? -Ja, det stämmer.
Men just nu...skulle jag sätta mig och äta.
Bra, det är vi experter på.
Så kom in.
-Ni har det mörkt. -Jag är ljuskänslig.
Varsågoda och slå er ner.
Tack, Jeannot.
Ursäktar ni? Jag har inte ätit på två dagar.
Vad kan jag hjälpa er med?
Djuret. Hur beter det sig, vad äter det?
Man vet väldigt lite om det, men det är en köttätare.
Förnuftigt djur. lnget slår en blodig biff.
-Vad var det för ljud? -Det...
Det var tukanen.
Fortsätt, professorn.
Den mäter cirka sex meter mellan vingarna.
Den flyger i flera timmar i jakt på mat-
-som den tar hem till sina ungar.
-Är de flera? -Nej, det finns bara en.
Men på den tid när de hade en partner-
-var jakten på mat och byggande av boet deras huvudsakliga aktivitet.
De häckade en gång om året-
-och av fortfarande okända orsaker-
-la de bara ett ägg åt gången.
Det förklarar varför de är aggressiva-
-särskilt när det gäller att försvara deras enda...
...och enda avkomma.
Makalöst.
Chefen, tukanen är...
Det var på grund av ägget.
Den tog illa upp.
Mannen är galen! För bort honom!
-Jag beklagar. -En bärare?
Jag tackar inte nej.
Adèle!
François Xavier! Snällt att hämta mig.
Kära Adèle, jag hyser ett hopp om att få se er mellan era resor.
Då besöker jag hamnar och stationer.
-Försiktigt, den är ömtålig. -Ja, frun.
Rue du Four 28, tack.
Nå?
Hur var Peru?
Långt borta, mycket långt borta.
-Och högt. -Sant.
Gick ni upp till Machu Picchu?
-Varje morgon. -Jaså...
Får jag vara fräck och fråga vilken skatt du tagit hem i lådan?
-En flöjt från Anderna. En stor. -Är det allt?
En helig flöjt som jag tog ur den sista inkahövdingens grav.
Den dödar den som spelar falskt, så rör den inte.
Naturligtvis inte.
Är det en hyrvagn eller värmestuga?
Jag skulle gärna köra, men dessa ök spärrar vägen!
När ska de förbjuda hästar i Paris? Vi lever på 1900 talet.
Framåt, ditt svin, annars blir du skinka!
Jaha!
Och annars?
Vad är det nu för skräp ni tagit hem?
Passa era ord. Hjälp mig med koffertarna.
Det är ju inte ni som städar.
Det är roligt med era gamla reliker-
-men de är riktiga dammsamlare.
Den här tar jag själv hand om.
-Så många brev! -Från mannen på botaniska trädgården.
Han har skrivit ett brev om dagen.
Utom på måndagar, då han skrivit två.
Jag minns min ungdom i Andalusien...
Där fanns en pikador, stark som en oxe.
Har det gått bra annars?
Ja, hon har varit snäll.
Men hon äter knappt. Hon är så mager.
Vi tar hand om henne. Tack, Miranda-
-för ert tålamod, er tid och era goda råd.
Jaha... Så fröken vägrar att äta?
Du ser inte glad ut. Du ska få lite rouge...
Men du är fortfarande lika vacker.
Miranda har väl inte tjatat om Andalusien?
Jag har varit i Egypten, och har en present till dig.
Patmoses, livmedikus till den berömde faraon Ramses ll.
Deras läkarkonst var avancerad. Det visar balsameringstekniken.
lngen har gjort det så bra sen dess.
Hans kunskaper får dig snart på benen.
Bara jag får tag på mannen som ska väcka honom.
Min herre...
Förlåt mig, fröken Blanc Sec. Jag hade ett litet brev åt er.
-Jag visste inte att ni var hemma. -Jag går nu.
-Jag ska inte störa. -Fattas bara.
Varsågod.
Numrera dem, så jag vet vilket jag ska ta först.
Glöm de andra, eller...läs dem senare.
-Det är viktigast. -Bra. Jag läser det i badet.
-Jaså? -Jag läser all post i badkaret.
ESPERANDlEU DÖMD TlLL DÖDEN
Det är vackert hos er. Ni har inrett det fint, menar jag.
Den här pterosauren, vad är det?
Det var det jag...
-Vart förs de dödsdömda? -La Santé.
-Kan jag göra nåt för er? -Ja, skåla!
Esperandieu, er advokat vill tala med er.
Här är er klient.
Fröken Blanc Sec? Vad gör ni här?
-Jag hittade Patmosesmumien. -Det är omöjligt.
Men jag gjorde det. Fråga inte hur.
-Var är hon? -Hos mig. Hon väntar på er.
Hon får nog vänta på en annan prins.
Jag vet inte hur jag ska komma ut.
Jag har fullt upp med djuret.
-Pterosauren? -Ja.
Jag ville förädla min teknik, när ni var i Egypten.
Jag har väckt liv i ett 135 miljoner år gammalt ägg!
Då är väl en mumie på 4 000 år inget för er.
Kanske inte, men när jag somnar-
-vill djuret instinktivt döda. Jag måste stoppa det.
Hjälp min syster först, sen tar vi odjuret.
Visst. Men hur ska ni få mig härifrån?
Lita på advokaten.
Jag ska träffa min klient Marie Joseph Esperandieu.
Saint Hubert! Kan vi få en kommentar?
Håll journalisterna borta!
Lugna er, herrar! Låt mannen tala.
Jag har avbrutit min Afrikaresa på myndigheternas begäran.
De bad mig ta itu med pterosauren.
Det är en stor ära att ställa mig i nationens tjänst.
Hur tänker ni gripa er an saken?
Först måste vi lokalisera djuret för att studera dess beteende och vanor.
-Hur ska ni hitta det? -Genom att stiga till väders.
-Vad blir det för mat? -Duva.
Bertrand, ni har räddat mitt liv.
Kom fram nu!
Den är här, Caponi!
-Jag känner det. -Utmärkt.
Vad är det?
-Lammkött. -Verkligen?
Tro mig, jag kan fekalier.
Bästa sättet att spåra djur på.
Vi gör framsteg, Caponi.
Utmärkt.
Fatet har en namnskylt. Ni är kocken Armand Petit Blanchard.
Armand vad då?
Petit Blanchard! Jag la skylten i skåpet igår och i morse var den borta.
-Släpp mig! -Nu räcker det. Ut!
Jaha...
Jag måste ha en bättre plan.
-Fläskpatén är slut. -lngen fara.
Nå, Caponi...
Djuret kan äta får på tre platser.
Montmartres vallar i norr, lantbruks utställningen i Vincennes i öst-
-eller i botaniska trädgården.
-Ja. -Avfärd! l Guds namn.
Tack, min son.
Bort med tassarna. - Skynda er!
Pappa sa alltid att motgångar gjorde livet spännande.
Gaska upp dig!
Bonden räknade fåren två gånger.
Till Vincennes!
Mina får!
Ursäkta. Den gick av av sig själv.
Bertrand, en veterinär.
Cell nr 28. Mot sticksår.
Ursäkta mig.
Professorn?
Vakna! Det är dags.
Kan ni inte komma senare? Jag är så trött.
Det var det värsta.
Sex getter, fyra gemser-
-15 tackor och...
...9, 1 0, 1 2 bergsfår från Jura.
-Jura? -De är fulltaliga.
Bara botaniska trädgården kvar. Det drar ihop sig.
Vi sätter in attacken vid gryningen.
Korporalen.
Avlösning!
Det passar bra.
Lycka till.
Jag hoppas ni sov gott. Nu går vi!
-Vad gör ni här? -Skyll inte på mig.
-Var är professorn? -Han flyttades i natt.
Så gör de innan avrättningarna. Han giljotineras i gryningen.
-Det är inte sant. -Tyvärr. Om han inte...
...blir benådad.
Varsågod. Ni är frigiven.
Apport!
Bra, Nelson!
Herr president, fröken Blanc Sec vill tala med er.
-Hon har inget på sig. -Hur sa?
Vi har visiterat henne. Hon är obeväpnad.
Se så...
Kom, Nelson. Duktig pojke!
-Kära fröken Blanc Sec! -Herr president.
Jag minns med glädje vår intervju. När var den nu igen?
18 januari 1906. Dagen efter vann ni valet.
-Det var min första intervju. -Jag har aldrig skrattat så.
-Jag var förfärlig. -Ni var förtrollande.
-Vad kan jag göra för er? -Jo...
Ni har ofta kritiserat dödsstraffet.
Jag har benådat 17 under min första mandatperiod.
Just det. Jag ber er benåda en till.
Professor Esperandieu avrättas i morgon bitti. Mannen är oskyldig.
Men vi står med tre döda, däribland en departementschef.
Det var en urtidsödla som dödade dem!
Och bara professorn kan styra den. Hur många fler döda kan det inte bli?
Kära fröken, våra bästa män arbetar i saken.
Vi har tillkallat en storviltjägare från Afrika-
-för att ta itu med besten. - Nelson!
Hämta bollen.
Herr president, Esperandieu är en lärd man.
Hans forskning för vetenskapen framåt.
Tar man hans liv kan han inte rädda andras.
-Jag ska tänka på saken. -Tack.
Vad är det? Bollen är där! Kom och titta.
Vad är det? Har du sett ett spöke?
Titta! Bollen ligger här. Kom och ta den!
Nelson!
Å, nej... - Herr president!
Kom i mina armar!
-Ursäkta. -Släpp honom!
Bort med tassarna! Släpp mig!
-Är ni oskadd? -Ja då!
-Akta, jag kan jiu jitsu! -Nelson?
-Släpp, annars stämmer jag er! -Nelson?
Nelson?
Hitta Nelson!
-Öppna ögonen! -De är vidöppna.
En god jägare är uppmärksam och tålmodig.
Saint Hubert, kan jag smita en sekund för en bit mat?
Absolut inte. Vi är i ett krig.
En gång jagade jag en tiger som gömt sig i ett tempel.
Vi åt inte på tre dagar.
Tre dagar?
Ja.
Otroligt! Hur bar ni er åt?
Jag började med att slå i bibliotekets alla böcker.
Det bekräftade att det var en stannfågel.
Sen fick jag idén att samla alla äggskal-
-och lägga dem på en lugn plats.
Sen lade jag ut några saftiga biffar-
-för att skona våra korsikanska får.
Zborowski, ni är ett geni.
lnte då! Jag använde bara min intuition.
Med sådan intuition är ni väl en stor hjärtekrossare, käre vän?
Det beror på damerna...
Är det två L i Adèle?
-Tyvärr. Jag har bara två ben. -Två ben?
Adèle. A D È L E. Blanc Sec, som vinet. Det kan ni stava till.
-Ja, det kan jag. -Fantastiskt.
Var snäll och börja från början.
Jag letade efter en läkare i Egypten:
Patmoses, en charmerande mumie. Den skulle Esperandieu väcka liv i-
-inte den fördömda pterosauren som anföll presidenten och hans hund!
Pretiden...?
Nej, presidenten. Och hans hund.
Strax före attacken kastar jag mig över presidenten.
Mitt dåd borde få professorn benådad-
-så att han kan få liv i läkaren.
Men ni anhåller mig! Liknar jag en terrorist?
Fågeln flyger igen och nu är det hunden som får stryk.
Tog han stryk?
-Får jag gå nu? -Ja, men...
Det är en sak som und...undgår mig.
Och det är?
Vem till...hö...
...tillhör hunden?
Ja...
Med morsealfabet tar vittnesmålet hela natten.
Jag räddade presidenten och detta är tacken? Tölpar!
Det gick inte som planerat, kära lillasyster.
Jag tar ett bad för att tänka lite.
Jag är ledsen att jag besvärade er i onödan. Det är jag verkligen.
Det är väl roligare att kika på flickor än att ledas ihjäl i graven?
Zborowski!
Milde tid!
Kom i mina armar!
Jag har läst ert brev om pterosauren.
Ni är ett geni, Andrej.
Kom! Hyrvagnen väntar.
Jag kommer.
Den här vägen.
Ni ser, jag ljög inte.
Otroligt.
Var försiktig, fröken Adèle.
Oroa er inte. Jag har tämjt värre.
Hallå, pippifågeln...
Fröken Adèle, den föredrar nog kött.
Gör den?
Dumt av mig.
Var kommer du ifrån, fina fågeln?
Jag pratar inte med dig!
Vilken vacker fjäderdräkt.
Om fjäderdräkten vittnar om hur vackert du kvittrar...
Den tillhör inte samma familj som näktergalen.
Akta er. Den kan tro att ni är en get.
-Tack för komplimangen. -Jag menade inte så.
Jag brukar jämföras med fåglar.
''Min duva''.
''Min kolibri''.
''Min duniga sak''.
Säg mig...? Är det mina fjädrar du vill ha?
Min duniga sak
från fågel på gren
eller djur...en
-Ofattbart. -Så där, ja.
Nu när vi är bekanta vill jag be dig om något.
-Fröken, ni ska väl inte...? -Jag offrar mig.
Ni är galen...
Det är inte svårare än med en kamel.
Jo.
Akta er för trädet!
Ni är otrolig, fröken Blanc Sec!
När vi klarat det otroliga försöker vi med det omöjliga.
Vi är framme.
Den här vägen.
-Så spännande! -Ni har inget sett ännu.
Titta noga, för det går fort.
-En liten aptitretare. -Storartat! Den är till er.
Champagne! Då blir jag på snusen. Var är det?
Så mycket folk! Vi kom inte för sent.
Nu ser jag honom! Vilket hemskt ansikte.
Jag förstår att de vill kapa av det!
Det var på grund av ägget.
Den tog illa upp.
Nu får han en påse över huvudet.
Jag förstår inte... Varför flög bödeln iväg med en påse på huvudet?
Där! Den är där!
Den har fångat en människa. Kalla på ambulans!
-Resten ordnar jag. -Jag kommer.
Jag kommer...
Behåll den, min gullunge! Du är värd den.
Är det någon där?
Var är vi? l helvetet?
-Jag är här! -Adèle?
-God dag. -Hur är det möjligt?
Han räddade er. Ni gav honom hans liv, så det går på ett ut.
Zborowski, vad är det som pågår?
-Esperandieu! -Menard...
-Ett mirakel... -Din gamla räv!
Esperandieu, dra på trissor!
-Hur har du hamnat här? -En lång historia.
Ta den en vinterkväll över en kopp choklad.
Vi ska väcka en mumie och rädda en flicka. - Jag skojar.
-Det stämmer. -Jag skojar inte.
-Är ni trött efter resan? -Ja. Mycket trött.
-Vill ni åka hem? -Ja, jag vill hem.
-Jag följer med. -Tack, gärna.
Farväl, pippifågeln.
Vad är detta?
Saint Hubert?
lnte nu!
Kräk!
Vilken fähund skjuter på vetenskapen?!
Jag heter Justin de Saint Hubert, storviltjägare.
Storviltjägare?! Jag jagar också-
-men bara svin, och det är ni ett praktexempel på.
-Ni får inte! -Ett...
...två, tre!
Fyra!
Fem!
-Dö inte nu! -Jag gör mitt bästa.
Jag hjälper er.
-Ta hand om pterosauren. -Professorn blöder!
Ja, de är beroende av varandra. Dör en, förlorar vi båda.
-Förhindra det. -Naturligtvis.
Jag sköter det.
Rue du Four 28.
Vad ska jag göra?
Ställ antikviteterna i en cirkel runt mig.
Ju äldre desto bättre.
Ja! Den där.
Jag måste tyvärr...
...göra ett omslag på er.
Jag återkommer.
Och nu?
Jag ska försöka få kontakt med mumien-
-och se om hon vill anförtro mig nycklarna.
Utmärkt.
Vad för nycklar?
Efter döden skrumpnar kroppen-
-och anden låser in sig. Jag har upptäckt den våglängd-
-som gör det möjligt att kommunicera med den odödliga anden.
Vad bra!
Det kommer lyckas.
Vad sägs om...
...lite blodkoagulerande i en stor klump...
...smör?
Professorn!
Professorn?
Jag ber er, stanna med mig. Bara lite till!
Prosit.
Tack.
Jag beklagar glaset.
lngen fara. Jag ska ändå städa.
En skam att han är död. Jag hade gärna gjort hans bekantskap.
Jag tycker mig märka en fysisk likhet.
Det är min syster.
Hon verkar inte må bra.
Men...
...med all kunskap ni har så kanske ni kan...
...väcka henne till liv igen?
Jag har viss kunskap, men inte just den.
Jaså? Är ni inte läkare?
På intet vis. Jag är atomfysiker.
Jag sysslar bara med tal, tecken och ekvationer.
Läkarna lever med farao. Det blir i regel begravda-
-i en intilliggande gravkammare.
Får jag göra lite te?
-Känn er som hemma. -Så älskvärt!
Det värdesätter vi högt i vår dynasti.
Under hela denna tid har ni visat en särdeles stor gästfrihet.
Och det ska ni ha tack för.
-Hör ni? -Allt.
Ser ni också...?
Allt.
Blygs inte! När man har en kropp som min värdesätter man andras.
Tack.
Jag förmodar att ni söker en läkare som kan bota det stackars barnet.
Ja.
Hon är inte bara min syster, hon är min vän - min ängel.
Min tvillingsyster.
Vad hände?
En fånig olycka.
En kamel?
Tennis.
Låna mig din hattnål. Tack! Hur ser jag ut?
-Som en påse nötter. -Vilket betyder:
''Varför har hon ärvt all skönhet''-
-''medan jag är bitter och avundsjuk?''
Vi spelar om det.
Nya bollar.
Vi hade fyllt 20. Agathe var vacker som en dag.
Vi hade upptäckt tennis och spelade ofta.
För att inte...
...konkurrera, räknade vi aldrig poäng.
Vi spelade bara på skoj.
Mitt i euforin, under ett kortvarigt lyckorus-
-inträffade tragedin.
Agathe!
Fröken! Hur gick det? Vakna!
Flytta er! Agathe?
Jag ber dig...
Nej! lnte det...
Agathe, stanna hos mig!
Sluta! Hämta hjälp!
Hon föddes några minuter efter mig...
Men hon försvann långt före.
Det är den enda kapplöpning jag gärna hade förlorat.
En högst beklaglig olycka.
Det smärtar mig att jag inte kan hjälpa er.
Professorn var stark. Hans mentala krafter-
-kunde väcka döda inom en radie av två kilometer.
Men tyvärr var jag fel mumie.
Ett ögonblick.
-''Två kilometer''? -Förmodligen.
Vågorna sprider sig som ringar på vattnet.
Läkarna svek aldrig från Ramses sida.
Nej, inte ens när han kopulerade.
RAMSES ll MUMlERNA
Patmoses, ni är ett geni.
Avfärd!
Ursäkta, jag söker Ramses ll utställningen.
Det tror jag det.
Stör inte folk! Vi drar uppmärksamhet till oss.
Förlåt, men jag kunde inte låta bli.
Efter 5 000 år i graven måste man få skratta.
Hjälp mig först. Sen kan ni dö. Av skratt, om ni vill.
-Kan ni öppna? -Jag är inte låssmed heller.
Gör nytta, annars slänger jag er i Seine. Det blir annat än Nilen, det!
Bli inte arg! Humor skadar aldrig.
Det är inte humor!
Faraonerna må ha kiknat av skratt, men vi lever på 1 900 talet.
Det var bättre.
Den här vägen, härskarinna.
-Patmoses! -Ja, härskarinna. Genast.
RAMSES ll MUMlERNA
-Hitåt, härskarinna. Slappna av nu. -Överdriv inte.
-Ni får massage sen. -Är ni kiropraktor?
Jag studerade molekylär energi.
Håll er till att öppna dörrarna nu.
Fint! Det påminner om när vi målade.
Allt i ordning?
Titta! Vad är det?
-Patmoses? -Jag ordnar det, härskarinna.
Fröken!
Ni är en mästare på att slå ut folk.
Tack, härskarinna.
Vilken röra! Om Ramses såg detta...
Väck honom, då!
Trotjänarna först. De ska vara där när farao vaknar.
Stackaren skulle nog känna sig vilsen.
Snarare förnärmad, så låt oss hålla oss till reglerna.
Vi säger så.
Ursäkta att jag stör. Är ni läkare?
Är ni kirurg?
Jag letar efter en läkare.
Ni är inte läkare.
Finns det någon läkare här?
Vad gott jag har sovit!
Patmoses, vad är det för dum klädsel?
En lokal klädedräkt, ers majestät.
Tillåt mig att presentera skrivaren fröken Adèle Blanc Sec.
Hejsan.
Låter de infödda kvinnorna att skriva?
Civilisationen är okultiverad, men hon är ytterst sympatisk.
Hon fick den goda idén att väcka oss.
''Goda''?! Jag har gått upp för tidigt.
Jag beklagar, men jag hade inget val.
-Det är en fråga om liv och död. -Ni vet, liv och död kommer och går.
Jag vill att min syster kommer tillbaka.
Fröken Adèle väckte mig i tron att jag var läkare.
Du, läkare?! Du skulle inte få klippa mina naglar.
Hon söker en läkare åt sin syster.
Vi tänkte att ni i er storsinthet-
-kunde låta er livmedikus undersöka barnet.
Väckte ni mig för en sådan bagatell?
Hör nu, min andra Ramses.
Du har snarkat i 5 000 år.
Jag har levt fem år i sorg-
-över min syster, som inte ser mig.
Jag är dödlig och skyddas inte av gudarna.
Jag lever med smärtan varje dag-
-och med en skuld som aldrig försvinner.
Allt är mitt fel! Det var min hatt.
-Vad menar hon med ''hatt''? -Jag förklarar sen.
Nosibis, min trogne livmedikus.
Se om du kan ge livet tillbaka till flickan-
-så att hon kan njuta av kärleken man hyser för henne.
Tack.
Ers höghet.
Ers gudomlighet?
Enligt läkarna skulle hon dö om nålen togs bort.
Ni är ju galen!
Ni skulle inte döda henne, tvärtom!
Lugna er, Adèle! Låt honom arbeta.
-Vad är det? -Faraos inälvor.
Läckert.
-Är kyssen nödvändig? -Den är mest en tradition.
Den bör göras innan hon vaknar.
Säger ni det?
Nå...
Då ser vi oss omkring.
Agathe?
Slå inte så hårt! Jag är trots allt din syster.
Ja, och jag älskar dig över allt!
Det var ett privilegium att träffa er.
Tack detsamma, Patmoses.
Ursäkta att jag var ohövlig inför farao.
-Tacka honom från mig. -Självklart, härskarinna.
Vem pratar du med?
lngen, kära vän! Sitt stilla nu.
Allt ska bli bra, det lovar jag.
Den här vägen, Ers Majestät.
Vad var det?
Ursäkta att jag stör er igen...
-Kan ni visa mig vägen till Nilen? -Naturligtvis.
Ett besynnerligt folk. De saknar manér.
Jag är enig.
Men deras konstnärlighet är i sanning högt utvecklad.
Se bara detta torg!
-Storslaget. -Mycket.
Vi borde uppföra en pyramid här. Det vore pricken över i.
Under tiden borde vi nog sluta oss till de andra.
Du har rätt, Patmoses. Avfärd!
Faraonernas förbannelse i Paris!
Läs om mumierna som försvinner från Louvren!
Varsågod, min herre.
Faraonernas förbannelse i Paris!
Vad är nu detta med mumier?!
Det måste vara anarkisterna igen.
Ring inrikesministeriet.
Smaklig måltid, käre Caponi.
Vem är de till?
-Till fröken Adèle. -Hon är på ferie.
Ni får ge dem till någon annan.
Får jag dem?
Så vänligt av er!
Vad heter ni?
-l förnamn? -Ja. Andrej med J som i...
Som i jordgubbar.
-En kopp te? -Ja.
-Trevlig resa. -Tack.
-Skynda er. Båten avgår snart. -Ja, ja! Ta det lugnt.
Blanc Sec, Adèle.
Tack.
Är det kvinnan i grön hatt?
Överlåt det till oss.
Skynda er, skynda er!
Välkommen ombord.
Fröken Blanc Sec?
-Är det era koffertar? -Ja. Var försiktig...
Ferien börjar bra.
Ursäkta, fröken! Det var en olycka.
Trevlig resa, fröken Blanc Sec.
Medan Adèle räddade sin syster...
Saint Hubert!
Caponi!
Fin zebra!
Saint Hubert är försvunnen. Ut och leta efter honom.
Du försvara dig väl. Ett bra byte!
Jag ber er...
-Le. -Nej! Nej!
-Rör er inte. -Tyvärr, ammunitionen är slut.
Anhåll honom.
Ni är visst också ett praktexemplar.
Saint Hubert! Stanna där.
-Jag hämtar förstärkning. -lngen brådska.
Å, nej...